- Vad sysslar du med? - Lugnar nerverna. Slappnar av.
Så bra, då. Men vad är det här? Är det lera?
Om vi åker inom en kvart bör vi vara framme om fyra timmar.
- Det beror förstås på trafiken... - Colin.
- David kommer. - Jaså, gör han det?
Är det okej? Eller har du nåt emot det?
Nej, det blir kul att träffa honom.
Har du diskuterat det här med nån?
Nej, jag har inte pratat med pappa. Jag gjorde det för mammas skull.
Jag hade kunnat ringa dig, men jag visste vad du skulle svara.
Det var så länge sen sist, och mamma måste få träffa honom.
Det är väldigt dålig mottagning.
Jag hör dig knappt. Jag är ledsen... Ledsen, Gin. Fort... sätt.
Va?
Colin?
- Hallå, Gin? - Colin!
- Jag hör dig. - Nej... du... Förlåt, Gi...
Du är en robot, Gin. Jag ka...
Min bror kommer.
Gini bjöd in honom.
Jag tycker att det var rätt att bjuda in Dave.
- Jag har ingen åsikt om saken. - Du har aldrig nån åsikt om saken.
- Tanken var att överraska mamma. - Det kommer du helt klart att göra.
Har du sett till min e-cigarett?
Fran, jag har inte sett dig på en stund. Var är du?
Här!
Var det därför du bjöd in Dave?
- För att sabotera. - De har inte setts på fem år!
Åh, jösses!
Det finns ingen anledning att se fram emot nyår. Varför måste vi åka?
Kan vi inte bara strunta i det?
Nej, vi ska ha en jättekul dag. Det har vår son beordrat.
Det tar fyra timmar att köra till Dorset.
Det är en lång resa och trafiken är mardrömslik den här tiden på året.
Men jag måste be honom om ett lån.
- Hur illa är det? - Det är bara ett likviditetsproblem.
Inget att oroa sig för.
- Vi kommer säkert ha trevligt. - Det är en bestraffning.
- Tänker du dricka alkohol ikväll? - Nej, definitivt inte.
Jag avstår idag. Min vita januari inleds på nyårsafton.
- Vita januari? - Det blev mycket nog i julas.
Redo?
Brukar du göra så där mot mig? Roboten.
Roboten? Nej, jag har aldrig... gjo...
...när jag...
Du vet säkert inte ens vem Norman Collier är.
- Jag hämtar grejerna ur bakluckan. - Din mamma kommer att älska det här.
- Det är precis som Downton Abbey. - Ja. Äsch, kom igen nu...
Hej!
Hur står det till? Välkomna. Ni måste vara mr Burstead.
- Colin. Det är Val och lilla Jamie. - Hej! Trevligt att träffas.
- Och det här är Fran, min dotter. - Välkomna till Cumberland House.
Men idag är det Burstead Hall. Varsågoda och stig på.
Okej...
- I korridoren här till vänster... - Vart ska du?
Här är den första lord Cumberland. Jag hittade faktiskt tavlan på Ebay.
Han vill skryta. Det är så uppenbart.
Bra, de är här om tio minuter.
Oj!
Titta här!
Hysch, vi säger inget om det här till pappa. Nej, det gör vi inte.
- Jag ser fram emot det här. - Tar du den?
Farsan.
Och där är Maya och Nikhil. Tror du att de åkte samtidigt?
- Hur står det till? - Bara bra.
Behöver du hjälp med väskorna?
Nämen titta, vad stor du har blivit!
Visst har du fått klänningen av mig?
- Var är bebisen? - Han ligger och sover. Vill du...?
De är här.
Gå in i det runda rummet till vänster. Det med den läskiga tavlan.
- Kan jag vara till nån hjälp? - Ja, visa dem var spriten finns.
- Var inte så fördömande. - Det är alltid solnedgång nånstans.
- Gå in till vänster, mamma. - Åh, herregud!
- Hur gick det? - Det är fotleden.
- Skadade du huvudet också? - Huvudet? Slog du i huvudet?
Colin, hjälp din mamma!
- Klarar hon sig? - Jag klarar mig.
Eller måste jag kalla på ambulans trettio sekunder efter att du kom?
De vanliga byggreglerna gäller inte för så här gamla hus.
- Är du försäkrad? - Jag ska kolla upp det.
Nikhil, du kanske kan gå i förväg och se om du hittar fler byggfel.
- Det här var ingen vidare början. - Nej, men jag är glad att ni kom.
- Han är så hjärtlös. - Han är dålig på krishantering.
Försiktigt. Aj!
Åh, Sandy, din kappa blev alldeles smutsig.
- Jösses, det liknar en bröllopstårta. - Kramp.
- Vad snygg du är! - Tack. Jag har gått ner i vikt.
Jag måste bara springa på toa.
- Vet hon att Dave kommer? - Fan...
Går vi för fort?
Fortsätt rakt fram och ta till höger. Där ska det finnas en.
- Kan vi pratas vid senare? - Idag?
Det är varmare där.
- Hej, onkel Bertie! - Hej Gini! Hur står det till?
- Allt väl? Du är lite blek om nosen. - Hon fick plötsligt kväljningar.
Kom nu.
Fyra timmar...
Jag vill klara av det före festen.
Du sätter alltså oss andra i första rummet? Så storsint av dig.
- Snubblade ni på ett trappsteg? - Är det du som är förvaltaren?
- Han är lord Cumberland. - Det där trappsteget är en dödsfälla.
- Ursäkta, men vilket trappsteg? - På framsidan.
- Precis vid ingången. - Så förfärlig!
Gör det bekvämt för er, så hämtar jag första hjälpen-lådan.
- Tjenare, War! Hur är läget? - Du körde nästan på mig!
- Sitter du och skiter? - Benet krampar.
Fasiken!
- Lady Burstead har snubblat. - Redan?
- Ett ojämnt trappsteg, tydligen. - Inga förhastade slutsatser, tack.
- Herregud... - Jag måste verkligen gå på toa.
Vilket ställe!
- Det är ju helt jäkla enormt. - Är du avis, pappa?
Kom, så visar jag vägen.
Jag är äcklad.
Titta här.
Så stor är en hjärna.
- Vill du ha nåt att dricka? Konjak? - Bör man inte hålla foten högt?
Nåt så här stort äger allt det här. De bor inte ens i det. De hyr ut det.
- Aj, aj, försiktigt! - Sluta nu. Det är inte så farligt.
Det är faktiskt mitt ben.
Varsågod. Här har vi toaletten. Mycket nöje.
När revolutionen kommer tänker jag...
Kom nu, Warren.
- Kan jag hjälpa dig på nåt sätt? - Det behövs inte, gumman.
Det där jäkla trappsteget är säkert tusen år gammal. Var är Gordon?
Hej!
- Vad gör du här? - Fixar maten.
Hej!
Gott nytt år.
Jimmy, tejpa fast den är du snäll.
- Ska jag köra dig till sjukhuset? - Nej, hon behöver bara vila en stund.
Om ni har läget under kontroll går jag och kikar på det där trappsteget.
- Är det du som äger stället? - Ja.
- Är du en lord? - Tja... Ja, jag antar det.
Skönt att feodalsystemet blomstrar.
Hur känns det att ha pöbeln här?
Det är faktiskt riktigt trevligt när det är lite liv och rörelse här.
Jag ska bara...
Det blir bra.
Nyår är alltid... Fan också! Nyår är alltid för jäkligt.
Jag är vän till familjen. Jag är bara utfyllnad.
Fint!
- Onkel Bertie, hur står det till? - Det är skapligt med mig.
- Hur var hitresan? - Jäkligt lång.
- Richard, har du sett till min man? - Nej, men vi kan leta reda på honom.
- Jag är inte imponerad av huset. - Nej, du trivs väl bättre i hyresrum.
Din mamma behöver huset bättre.
Här har vi salongen.
- Där är spriten. - Vill du ha en drink?
- Fantastiskt! Och väldigt varmt. - Ja.
Visste du om det, förresten? Att Jackie och jag har separerat.
- Ja, jag beklagar. - Det är ingen fara.
Tomten sket visst i din skorsten i stället för att lämna julklappar.
Livet går vidare. Nyåret blir en nystart.
...nedsänkt damm med solterrass omgiven av prydnadsträdgården.
Churchill och Roosevelt planerade landstigningen i Normandie här.
Nej, det var Monty och Eisenhower, men de drack säkert drinkar här.
Jag har två handfat. Jösses!
- Så allvarlig du blev plötsligt. - Jag har bjudit hit David.
Det var tänkt som en överraskning, men Warren sa att jag borde säga nåt.
Jag tänker inte låna dig pengar.
Du kommer bara att förlora dem. Jag har funderat och svaret är nej.
Du lånade väl pengar av David?
Jag vill inte tråka ut dig med detaljerna, men det är komplicerat.
Jag har nåt att säga. Även om vi inte ses så ofta som jag skulle önska...
Mer pengar är inte lösningen.
Jag älskar er allesammans. Den här familjen betyder allt för mig.
Det är så att jag inte mår så bra.
Jag vill inte sänka stämningen, men jag får nog inte uppleva nästa nyår.
Därför vill jag ta farväl-
- och njuta av ett sista fint nyårsfirande med er allesammans.
"Ett sista fint nyårsfirande med er allesammans."
Inga tårar. Jag vill inte ställa mig själv i centrum.
Jag vill bara umgås med min familj, en sista gång.
Kramar. Tårar. Farväl.
Bertie lämnar scenen.
Bra, bra...
Mycket bra.
Dags att festa.
Men trädgården är fin. Ja, den är skitstor.
Det här måste vara nåt slags rekord. De är osams efter ynka tjugo minuter.
Din pappa ser oroad ut.
Jag berättade för mamma om David. Jag vet inte varför jag försöker.
- Hjälp mig. - Jag hjälper genom att inte hjälpa.
Att inte hjälpa hjälper inte alls!
- Rummen är fina. - Vi har inte sett vårt.
- Jag försöker rädda situationen. - Ursäkta, men nu förstår jag inte.
Herregud!
Problemet är inte problemet. Det är du som är problemet.
Läxar du upp mig om arbetsmoral? Jag har aldrig legat på latsidan.
Men du slösar tid och pengar på sånt här.
Jag gör nåt för hela familjen istället för att ösa pengar över dig.
- Du behöver inte ösa pengar över mig. - Du kommer att förstöra hela kvällen.
Den var förstörd redan från början. Din mor har ont. Jag måste gå in.
- Jag hade velat reda ut det här... - Du verkar väldigt oroad för henne.
Nu går han.
- Tack ska du ha. - Är vi klara nu?
Var det allt?
- Då går jag väl tillbaka in. - Han ser inte vidare glad ut.
- Din gin och tonic. - Tack.
Det känns som om jag tränger mig på. Det är ju en familjefest.
Nej, jag insisterade på att du skulle komma. Jag måste ha nån på min sida.
Nu går vi tillbaka.
- Driver Colin med oss? - Vad i...?
- Vi har fått varsin enkelsäng. - Vi bor på ett slott!
- Hur många rum finns det här? Hundra? - Sträck på dig. Kan du nudda taket?
- Känner du familjen? - Ja, jag gick i skolan med Colin.
Och jag har känt Sandy och Gordon sen jag var liten.
- Det sa han inget om. - Jaså? Okej.
- Har du haft många såna här uppdrag? - Nej, det här är mitt första.
- Det var trevligt att träffas. - Ja.
- Du ser uppskärrad ut. - Åh, onkel Bertie. Ja.
Jag fick just en stor dos av Colin.
Då är det bäst att du tar dig en rejäl skvätt. Skål för familjen.
Jösses!
- Hur är det med dig? - Det är stillsamt sen Sally dog.
Jag går och handlar, läser nyheterna på nätet-
- satsar en slant på nån enstaka häst, och drivs sakta till vansinne.
Colin, kom hit.
- Så hemlighetsfullt. - Du är hopplös.
- Din stackars mamma ramlade. - Kom igen nu. Det är så typiskt.
- Hej, Sham! Kul att du kunde komma. - Hej, Colin! Klart att jag kom.
- Var är toan? Jag måste skita. - Det finns en bortom de där dörrarna.
- Där borta? Okej. - Vi får snacka mer senare.
Vad fan gör han här? Jag bjöd bara hit hans föräldrar.
Ja. Fan också.
Ett ögonblick.
Colin Burstead. Jaha.
Okej.-Discot.
Ja?
Va...? Och det säger du först nu?
Festfixarna har svikit oss. Har du möjligtvis nåt...?
- Nåt slags musiksystem. - Ja, jag kanske faktiskt har det.
Ja. Perfekt. Okej...
- Ja, den borde vara här inne. - Under allt det där? Är det en lampa?
Ja, den blev kvar efter en konsert som vi arrangerade för ett tag sen.
Den går att synka till musiken om man ställer in allting rätt.
- Ta-da! - Den där blir perfekt.
- Han är en sån jäkla snåljåp. - Nej, han försöker rädda dig.
Familjen är en kropp med huvud och armar.
- På vilket sätt är den som en kropp? - Lyssna på mitt resonemang nu.
- Vad gör du här? - Gott nytt år på dig också.
Colin hjälper dig. Ju mer pengar du får, desto större blir fiaskot.
- Lugna ner dig. Jag umgås bara. - Umgås? Jag vet vad du har för dig.
Mamma, det är okej. Lita på mig.
Man kanske bör försköna det.
- Tjenare, syrran. - Hejsan, Jimbo.
Aj! Men för fan!
Snygg föreställning.
- Hur är det med kungen? - Han super sig full.
Läget?
Allt väl?
Det där jäkla medeltida trappsteget.
Jag tänker stämma honom. Lille lord Funtington.
Cumberland? Jag tyckte väl att han såg bekant ut.
Jimmy, hjälp mig. Jag måste hämta en massa saker i ett skjul. Kom nu.
Jösses, han är verkligen uppe i varv.
Det här borde ha varit fixat för länge sen.
Bra jobbat, killar. Snyggt.
- Jag har den. - Var vill du ha den?
I discorummet. I balsalen.
Varsågod, mamma. Jag hittade ett fordon åt dig.
- Jag ber om ursäkt för trappsteget. - Ingen fara, jag tänker stämma dig.
Han tror att du menar allvar.
- Gin och tonic? - Bara min handväska, tack.
Rörlig!
Det där är ju perfekt! Visste du att det finns en swimmingpool?
Colin har verkligen slagit på stort.
Sandwicharna är lite torra.
Hon är här. Titta.
- David borde inte komma hit. - Det var tänkt som en överraskning.
- Han har med sig Paula nummer två. - Jaså? Vem har sagt det?
- Shammy! - Läget, kompis?
Där är den.
De har tydligen varit ett par i fem år nu.
- Dessutom är hon tyska. - Det var då sannerligen nyheter.
- Har du inte varit ihop med henne? - Jo, i ett år, faktiskt.
Kom hit, din surpuppa.
- Vilken slump. - Ja, ett konstigt sammanträffande.
- Är jag problemet? - Ja, det var ju vi som skapade dem.
Om de är otrevliga är det vårt fel.
- De stirrar. - Vad kan han ha sagt?
Vet inte. Jag har knappt träffat dem. Det här är jättejobbigt.
Jag ler så det värker i ansiktet.
- Sms: a om du vill bli räddad. - Jag visste inte att han var bjuden.
- De är här! Ska vi gå och hälsa? - Nej, han får söka upp mig.
Jag tror inte att han var det. Sms: a om du behöver hjälp.
Det här är Hannah.
Hej!
Hej! Kul att ses!
Ser jag okej ut? Jag ser väl inte väldigt nervös ut, eller så?
- Sitter du bra i rullstolen? - Ja, jag kan åka bakåt och framåt.
Kan du stegra den? Nej, gör inte det. Du får inte skada dig igen.
- Jag måste kräkas. - Vi ses senare.
Hur är det med dig?
En ny? Vilken jäkla player.
Det är jättefint.
Nu går vi och letar upp ett fint rum.
- Vill du spela i mitt fotbollslag? - Va...? Måste jag?
- Vi är en målvakt kort. - Jag är mer av en libero.
- Höger-och vänsterback. - Har du stått i mål?
- Vad nu? - Du sa inte att han skulle komma.
- Jag visste inte om det. - Kelly kommer snart med barnen.
Jag skulle ha kul.
- Vill du ha lite te? - Gin och tonic, tack.
Jajamän, det här blir bra.
Paula, jag tänkte mig inte för. Jag ville bara överraska mamma.
- Bjöd du hit honom? - Ja, men jag tänkte bara på mamma.
Varför sa du inget?
- De kommer att älska dig. - Det är dig jag är orolig för.
- Val har ordnat med god mat och... - Det var Colin som fixade cateringen.
Fran!
- De är inte så illa som jag påstod. - Du sa att allihop var skitstövlar.
Det kan nog bli ganska stökigt.
Ingenting är nånsin ditt fel. Ingen skugga får falla på dig.
Vi håller barnen härifrån.
David...
...jag litar inte på dig.
Ursäkta. Jag letar reda på din pappa.
Jag har aldrig sett dig nervös förut.
- Tar du med dig min drink, Maya? - Jag har den här. Försiktigt...
Det finns en orsak till att jag inte har träffat dem på fem år.
Vi har alla gjort saker vi skäms för.
- Vänta så öppnar jag den åt dig. - Inget är nånsin hennes fel.
- Vem är det där? - Det där är Fran. Colins dotter.
Hon har visst redan fått nog.
- Simmar du, Warren? - Nej.
- Du, då? - Ja.
- Jag tyckte jag hörde Davids röst. - Nu kommer helvetet att braka loss.
- Hur är det med dig? - Helt jävla underbart.
Hej, syrran!
- Hej, onkel Bertie! - David. Det är så roligt att se dig.
- Ingen sa att du skulle komma. - Ingen verkade veta om det.
- Det var en överraskning åt mamma. - Ja, Gini bjöd in mig.
Jag är förvånad över att du kom. Bra gjort.
- Förvånad? - Ja.
Man kan ju inte hålla sig undan jämt.
- Till slut måste man ta mod till sig. - Ja, jag antar det.
Men ibland är det bra att hålla en låg profil medan ovädret drar förbi.
Om du skulle försvinna vet vi vad som har hänt.
Där har vi onkel Bertie och min man Warren.
- Trevligt att träffas. - Hej, Warren!
- Har du träffat mamma eller pappa? - Nej.
- Pratar du med folk? - Nej.
- Du är vår värd. - Jag har saker att fixa.
- Som vad då? - Hela disco-grejen.
Vi måste hälla i dem sprit och få dem att dansa, annars börjar de gräla.
Disco, disco!
- Var träffades ni? - Hannah är en berömd techno-dj.
Jag är mikrobiolog. Det var konferens.
- Var vill du ha den? - I mitten.
- Går du nu, Jimmy? - Tack för hjälpen.
- Ingen bryr sig om mina känslor. - Det gör de visst.
Varför bjöd Gini in David? Du har redan grälat med Colin.
- Pratar du tyska? - Ja, lite grann.
Det är svårt, men det artar sig.
Det är kärlekens språk. Inte sant, älskling?
- Det är franska.-Är det inte det? - Jo, det är franska.
- Pratar du franska?-Och du? - Jag gillar franska kyssar.
Varför leker vi lyckliga familjen? Folk vill ju mycket hellre storgräla.
- Då låter vi dem rensa luften. - Ja, lite åderlåtning kan vara bra.
- Hon har talat. - Lös dina problem.
Nu är de igång.
David borde inte vara här. Stackars Paula gråter.
- Han kom ju nyss. - Det blir för mycket.
Han kan hälsa på oss imorgon om han vill träffa oss.
Säg åt Colin att ordna upp det här.
David, kom hit ett ögonblick.
Gå och hälsa på dem, så går jag ut och tittar på trädgården.
- Är du säker? - Ja, det blir lättare utan mig.
Gå och prata med dina föräldrar.
- Du är ond. - Hej så länge.
Auf Wiedersehen.-Förlåt.
Det är du som är herre på täppan. Glöm inte det.
Tja, jag har ju redan fått ta emot en massa skit från Colin idag.
- Det är ett slott. Du har en hyres... - Det har inget med saken att göra.
Hon förstör stämningen.
- Hur mår du? - Den är lite öm.
Hej, lilltjejen!
Hej!
Jag kom hit i sällskap med David. Jag heter Hannah.
- Har du kul? - Nej.
- Vad är det du försöker gömma? - Ingenting.
Får jag testa?
Hej, pappa! Hur är det med dig?
- Allt väl? - Det knallar och går.
- Hur gick hitresan? - Bra.
Kan vi inte låta udda vara jämnt?
Jag grubblar inte på det där längre. Jo, det gör jag, men ändå inte.
- Förstår du vad jag menar? - Ja.
Då så.
Kul att se dig. Det är bäst att jag räddar din mor från onkel Bertie.
- Ja, vad är det? - Det här är inte rätt, eller hur?
Nej, det är det inte. Men jag vet inte vad jag ska göra åt saken.
Jag ska ordna upp det.
- Tänker du skriva av det? - Jag ordnar det på nåt annat sätt.
- Hur? - På nåt annat sätt.
- En återbetalningsplan. - Det låter dyrt.
- Det är ju bara pengar. - Ja, det är precis vad jag tänkte.
Du borde gå och hälsa på din mor.
- Är hon fortfarande upprörd? - Nej.
Kom hit.
- Vet hon att jag är här? - Ja, men hon sitter i rullstol.
- Hur länge har hon gjort det? - En kvart.
Jag vet hur det känns.
Här inne. Det är en lugn och avskild plats där du kan gråta ut.
- En bit bort från festen. - Det är ganska kallt här inne.
- Är du säker på det här? - Jag förstår att du vill vara i fred.
Jag ska bara...-För fasiken...
Jag vet att du menade väl.
- Är du arg på mig? - Men... Nej, jag är inte arg.
- Jag reder mig. Det är inte ditt fel. - Alla andra verkar tycka det.
- Hur skaffar man ett sånt här ställe? - Man ärver det, mannen.
Jag tänker inte låta det här landet hämma mig.
- Vad jobbar du med just nu? - Jag säljer larmsystem. I Guildford.
- Telefonsäljning? - Nej.
Din bror håller hov i salongen.
- Okej. - Du måste prata med honom.
- Jag drar in 130 000 pund om året. - Varför har du då en sån där jacka?
- Ska jag prata med honom? - Han måste sluta såra folk.
- Jag lägger fortfarande gips. - Alla vill skydda sig mot intrång.
- Behovet finns där. - Alla vill ha saker övertäckta också.
Ska han åka härifrån?
- Gör så där... - Ja. Perfekt.
Det här är hans familj, och ja, jag älskar honom.
Men, ja.
- Ska jag be honom sticka? - Ja.
Du är så burdus, Colin. Kan du inte bara prata med honom?
- Ge honom en utväg. - Hur då?
Du vet, måla upp ett scenario. Berätta en historia.
Säg att... familjen är en kropp.
- Om en del av den inte... Du vet. - Va?
- Jag har snart samlat mig igen. - Drick lite gin.
- Varför hejdade du mig inte? - Varför envisas du med det här?
- Att försöka höra till. - Det är min familj!
Är allt väl?
Få honom att tro att det är hans idé. Det är ren psykologi.
Ja...
Det är dömt att misslyckas, pappa, men om det är så du vill ha det...
Colin sa att det var lugnt och avskilt här.
Lugnt och avskilt? Varför tog han hit dig?
Han sa att jag skulle sitta här. Han kan vara rätt övertygande.
Vad menar du? Och du...? Gick du med på det?
Jag tror att han ville vara omtänksam.
- Jag tror inte att han var omtänksam. - Han förstår hur jag känner.
Fan, jag tänker inte gömma mig!
Varför har han gömt undan dig här?
- Ser jag okej ut? - Jättefin.
Kom, då.
- Tänker du prata med David ensam? - Ja.
- Vad är det där? Vill du ha lite rom? - Det skulle nog inte pappa gilla.
- Be nån följa med dig. - Vem då?
- Har du nån pojkvän? - Nej.
- Vi kan rädda Jimmy från Fran. - Vad pratar de om?
Hejsan, Bertie!
- Hur går det i skolan? - Bra. Jag ser fram emot finanskrisen.
Kom igen nu, det handlar om demokrati för min del.
Jag stöttar Tony Benns Brexit.
- Inte Sham. Han är en idiot. - Jag tänker bara att han är neutral.
Både Labour och Tories kan dra åt helvete.
Dave.
Hej, Gini!
Pappa ser ut som om han har blivit överkörd av ett tåg. Du är dig lik.
Festen är igång!
Vad gör du här?
- Är jag inte välkommen? - Nej, det är du inte.
Ärlighet är bra, men dra åt helvete.
- Shammy, hur är läget? - Det är bra.
Jag har stuffat runt en stund där inne.
David, när jag tittar på dig är det enda jag kan tänka: skitstövel.
Det kommer inte förändras ikväll.
Fick jag en stroke?
Ingen panik. Om ni kommer med mig kan jag ordna med ficklampor.
Kom med mig. Det är bara att följa mattorna. Det gick en säkring.
Två minuter. Okej?-Fan, fan, fan!
Fan!-Det här händer då och då.
- Vi försöker supa till. - Ja, förlåt. Jag har stearinljus.
- Jag är elektriker. - Bit bara ihop och få det överstökat.
- Herregud, vilken mardröm! - Säkringen blev överbelastad.
- Jag grubblar för mycket. - Det låter jobbigt.
Hallå?
- Inte ett ord. - Jag fick faktiskt en inbjudan.
Jag har dåligt självförtroende.
Jag vill bara ha dig med så att det inte framstår som min idé-
-utan som nåt som fler står bakom.
- Men du tänker väl be Dave sticka? - Ja, och jag sköter allt snacket.
Det här kan bli som att hälla bensin på öppen eld.
- Vad gör ni? Grottforskning? - Vi försöker bara hitta rätt.
- Där är du ju! - Jag har nog varit här förut.
- Kan du fixa det här? - Jag har varit här förut.
- Ungarna kommer hit. Det är hemskt. - Jag måste alltså sluta vara så feg?
- Det var en rejvfest här på 90-talet. - När nåt måste göras agerar man.
Kommer du?
- Förlåt men jag... - Du sålde både svamp och tabletter.
- Gjorde jag? - De var helt verkningslösa.
- Rena skiten. - Jag tror inte...
- Det var en riktig skitkväll. - Det kan inte ha varit jag.
Vatten under broarna.
Varde ljus.
Botad.
Tack.-Jävla hus. Fan ta dig!
- Tjenare, brorsan! - Hej!
- Jag undrade just när vi skulle ses. - Jag har inte gömt mig. Hur är läget?
Bara bra.
Din exfru är i köket och försöker låta bli att kräkas.
- Hur är det med henne? - Finemang.
Jag vet vad det är som pågår här. Det här måste vara Gordons verk.
Vi är en familj, David. Vi pratar.
Folk har bara gnällt hela dagen, och du verkar vara huvudorsaken.
Det var inte meningen att ställa till det, men jag är inte perfekt, Colin.
- Saker händer. Det är komplicerat. - Ja, väldigt komplicerat.
- Det är mer komplicerat än du tror. - Ska jag förenkla det hela åt dig?
Kör på.
Du gifte dig med en kvinna, Paula-
- och du stack in din penis i hennes vagina så att hon fick barn.
Men trots att du hade lovat att inte sticka in din penis i andra kvinnor-
-gjorde du det och blev avslöjad.
Du lämnade din fru och dina barn och stack med den andra kvinnan.
Sen övergav du henne, stack till Tyskland-
-och dök upp med din nya Fräulein.
Hannah.
Det stämmer väl?
Ja, i din inskränkta, barnsliga värld stämmer det säkert.
De kommer snart hit. Har du träffat dem på länge? Dina två barn.
- Försöker du göra mig upprörd? - Ja, jag vill se nån sorts reaktion.
Det som hände var fel-
- men jag tänker inte sticka härifrån och gömma mig under en sten.
- Det här är min familj också. - Du fattar väl att det inte funkar?
Vi satsar fullt ut på konceptet familj.
Vi försöker, men du skiter i alltihop och tror att du vet så mycket bättre.
Du vill ta del av allt det fina, som värme och familjegemenskap-
-men du sårar allas känslor.
- Du fattar väl vad vi tycker om det? - Illa, förmodar jag.
Och samtidigt pressar du farsan på pengar.
Varför lånade du honom pengar?
- Han behövde dem. - Jag känner nog till dina metoder.
Du lånar bara ut pengar om det gynnar dig. Hur kunde du sjunka så lågt?
- Är du klar nu? - Ja!
- Varsågod, älskling. - Adrenalinet gör mig illamående.
- Allt väl? Du gjorde det rätta. - Tack ska du ha.
Ja, vilken jäkla hjälte du är.
Nån var tvungen att säga nåt, och ingen annan hade tänkt göra det.
- Jag sa åt honom att sticka tidigare. - Det var du som bjöd hit honom, Gin!
Och?
Herregud...
Jimmy.
Du måste hämta honom. Det här är hemskt. Gå och hämta honom.
Det här har inget med mig att göra.
Du måste. Gordon kommer inte att göra nåt. Han är helt handlingsförlamad.
- Vi måste försöka ordna upp det här. - Jag vet verkligen inte om...
Vi skulle ha fest. Jag körde inte i fyra timmar för att sitta och lida.
Det här är min familj. Jag träffar dem en gång om året, om jag har tur.
- Och nu är allt bara kaos. - Okej.
Det är väldigt upprörande.
Svårt att hantera.
Hannah!
- Vi går till puben. - Varför det?
- Taktisk reträtt. - Så snabbt? Sa de åt dig att sticka?
- Var ligger puben? - Jag såg den på vägen hit.
- Idioter! - Jag gillar dem.
Varför det?
Jag gillar att se på när folk går dig på nerverna.
- Jag börjar se ditt sanna, rädda jag. - Som alltid brukar fly.
- Redde du ut allting med din pappa? - Han kan gott våndas en stund.
Plågar du honom med flit?
Ja.
David... Du är så elak.
Vad i...? Lainey, vad gör du här?
Vad gör du här, Sham?
- Jag visste att du skulle vara här. - Ja, jag vet det.
Jag vill fråga dig nåt.
Vill du gifta dig med mig?
- Svara inte än. - Jag tänker visst svara. Nej!
- Nej, svara inte än. - Jag svarade nyss. Jag sa nej, Sham.
Sen du lämnade mig har jag varit desperat.
Det är inte särskilt sexigt, men jag längtar så efter dig.
Du beter dig så märkligt.
Du kan inte dyka upp här när jag jobbar! Det är fel.
Vi dejtade och hade kul ihop, men det är överspelat nu.
- Du är en fantastisk älskare. - Är jag? Ja, jag antar det.
Du är den mest sensuella människa jag nånsin har träffat-
-men gnistan saknas helt enkelt.
Vi kan tända gnistan igen. Jag fick aldrig nåt riktigt avslut.
- Vi fick aldrig nåt riktigt avslut. - Du måste gå vidare på egen hand.
Du har uppenbarligen inte kommit över mig än.
- Du visste att jag skulle komma hit. - Det gjorde jag inte. Jag jobbar!
- Ut ur mitt kök! - Jag klarar mig. Tro inget annat.
Vad tycks?
Jag funderar på varför du tog med mig hit.
Du har förlorat den mest sensuella älskare du nånsin har haft.
- Jag var fri, men sen dök pappa upp. - Du lurade honom till en dålig affär.
- Allt väl? - Åh, hej! Javisst.
Varför gjorde du så? Du ville straffa honom, eller hur?
Nej, inte med flit. Det råkade bara bli så.
Hörde du vad han sa? Berätta det inte för nån i så fall, är du snäll.
Hans föräldrar har fått höra saker, och det känns väldigt obehagligt.
Han friade just till mig. Det är så löjligt!
- Nej, det tycker jag inte. - Förlåt.
Och varför tog du med mig hit?
Ville du bevisa att du kan vara en riktig gris? Det visste jag redan.
- Vad nu? - Jag smälter bara alla intryck.
- Skål. - Prost.
Du är som en liten valp som bajsar inomhus.
Det var nödvändigt.
Det där krävde stake. Jag hade nog inte vågat.
Att göra det rätta kräver stake ibland.
Men jag är inte kaxig. Jag får ju alltid höra att jag är en skitstövel.
- Jag är nog faktiskt ganska blygsam. - Ja, blygsam är ditt mellannamn.
Du har en bra relation med Jimmy. Se till att inte förstöra den.
Varför går såna här saker aldrig enligt planerna?
Jag mår rätt dåligt.
- Det var oväntat att se Lainey här. - Känner du Lainey?
Ja, hon och Colin dejtade när de var yngre.
- Visste du inte det? - Jo, det är klart.
Jag tror att hon är nyskild. Han försöker nog bara stötta henne.
- Colin gick för långt. - Då finns det ingen återvändo.
Sånt här sker nån gång vart tionde år.
Jag kan lika gärna gå och leta reda på en rejäl repstump.
- Ta och coola ner dig lite nu. - Tack för alla goda råd, Jim.
Det börjar bli lite väl dramatiskt.
Tack för din åsikt. Vill nån annan ha sig en omgång ställer jag gärna upp.
Ibland bör man lyssna till den låga, milda rösten, inte den höga, ilskna.
- Räkna till tio. - Då ser jag efterbliven ut.
- Så får man inte säga. - Då tänker jag göra det hela kvällen.
Jag är helt slut.
- Lägg lavendel på kudden. - Funkar det för dig, Warren?
De flesta skulle ha slängt ut henne för länge sen.
Du är lika smidig som en elefant i en porslinsbutik.
Din mor letar efter dig.
- Jag såg att du pratade med Lainey. - Vi pratar fortfarande med varandra.
- Hej! Hur är det med foten? - Den gör förbaskat ont.
Lilla Jamie-ponken!
Jag kom över henne för länge sen. Jag har gått vidare. Jag mår bra.
- Du får hålla i honom om du vill. - Jag ramlade utanför. Minns du det?
Nej, mina bebisdagar är över.
Jag älskar er. Det vet ni. Jag är så tacksam för att jag har er båda.
- Är du stygg? - Han är en bebis, Sandy.
David var stygg ända från början. - Han föddes sån.
Jag tycker att vi borde vara helt ärliga mot varandra.
Jag vill ha ett lika fint förhållande som ert nån gång i framtiden.
Jag vill vara ärlig mot er. - Mamma, jag röker.
- Jag har rökt i evigheter. - Som om jag inte visste det.
Du öppnar badrumsfönstret och...
Jag har aldrig tagit droger, men jag har sett folk ta kokain.
- Vilka då? - Kompisar. Bob och andra.
- Bob. Det är mest de vita killarna. - Hans pupiller är ofta förstorade.
- Men du har aldrig testat? - Jag har aldrig nånsin tagit droger.
Jag vill bara vara ärlig. Det är ju nyårsafton och...
Jag ljög om mina skolresultat. Sunny förfalskade dokumenten åt mig.
Jag förstod att du inte hade läst "Möss och människor".
- Jag har legat med en svart tjej. - Jag vill inte veta såna saker.
- Hon var från Somalia. - Så hon var alltså muslim.
Gott nytt år. Jag älskar er båda två så mycket.
- Förlåt, förlåt. - Sluta säga förlåt.
Han gick ut ur rummet och skrockade som nån jäkla hånskrattade nazist.
- Nu har han för fan gått för långt. - Han har alltid betett sig så där.
- Han gillar att demonstrera sin makt. - Har du sett hur litet vårt rum är?
- Mitt är fint. Jag har två handfat. - Man förnedrar inte sin farsa så där.
- Hur står det till, kapten? - Hyfsat, men skutan kränger rejält.
Du får inte låta honom prata om dig på det där viset.
Men det är ju sant. Jag är ruinerad.
Vi behöver en ledare - en galjonsfigur.
Ja, och Gordon är släktens huvudman.
Det här är inte den Gordon jag känner.
Han är borta. Han är försvunnen. Han har nått sin slutstation.
- Nån borde säga nåt. - En intervention för hans eget bästa?
Okej, dags för mer sangarita.
- Sangría. - Sangarita.
Man blandar sangría och Margarita. Det är mitt eget recept.
Mot dansgolvet.
- Är du säker? - Jag behöver nåt som lugnar nerverna.
- Varsågod, Bertie. - Tackar.
Herrejävlar!
Den är som en spark i skrevet.
- Du är alltid lika taktfull. - Jag blev beordrad.
Jag älskar den här musiken. Den är fantastisk.
- Skål. Hur är det med farsgubben? - Han älskar uppmärksamheten.
Bertie!
- Hur gick det? - Hur mycket har du druckit?
- Här, ta en drink. - Är det säkert att du mår bra?
- Jag älskar familjefester. - Hallå, kom tillbaka!
- Allt väl? - Mitt hjärta exploderar snart.
Sluta skälla, då.
Kolla hur det är med Dave. Be honom komma hit, så reder vi ut det här.
- Shantiram! - Läget, kompis?
- Får jag ta ett bloss? - Av vilken?
- Jordnötter? Chips? - Nej, det är bra.
- Jag överraskar dig. - Okej.
Idiot.
Jag vill inte bli attackerad igen.
Han snackar skit om dig, men det är fler än du tror som står på din sida.
Vi borde gå tillbaka. Det är ingen poäng med att vi gömma sig här.
Han lovade mig en nyårsfest med familjen, och det är vad vi borde ha.
Gå tillbaka till slottet och förvarna dem om att vi kommer tillbaka.
Vi ses snart.
Jag visste inte att du hade dejtat Colin.
- Det är många år sen nu. - Jag bryr mig inte om när det var.
Jag säger bara att jag inte visste om det tidigare, men att jag gör det nu.
Usch!
Grabbar, vill ni gå på fest?
Följer ni med oss?
Fan också. Det är Paula.
Det Colin gjorde var rena avrättningen.
Gin, står du och snackar skit om mig?
- Vi går en omväg. - Prata med henne.
Jag sa att du är en skithög, men det vet ju alla.
- Kom igen nu, din fegis. - Jag borde kanske prata med henne.
Jag går.
- Man kan aldrig räkna med ditt stöd. - Mitt stöd när det gäller vad då?
Familjeprojektet. Att stärka sammanhållningen och sånt.
- Vi håller inte ihop. - Tror du att du för oss samman?
Hej!
Startar den inte?
Vad vill du?
Jag är ledsen, Paula.
Vad är du ledsen för? Vilket av det?
- För...? - Tja, alltihop.
För mig? För...?
- För barnen? - Ja.
Hej!
Stig på, stig på.
Den här vägen, grabbar.
Du ber alltså om ursäkt efter, vad blir det nu...?
Fem, sex år.
Tror du att allt plötsligt är som det ska sen? Bara så där?
Jag vet vad du håller på med.
Du mår dåligt, så du vill att jag ska säga nånting.
Vad som helst som jagar bort den där känslan.
- Du ville bli av med Dave. - Ja, men det handlar om metoden.
Jag fattar. Jag jagar bort min bror, och sen jagar ni bort mig.
Du klarar dig.
När du har gått härifrån kommer det att kännas bättre. Precis som då.
Det blev bara lättare och lättare för varje dag, eller hur?
Efter en vecka, eller en månad, bekymrade du dig inte för det längre.
Faktum är att du har uppfört dig illa.
Grejen är den att ingen av er någonsin tar några initiativ.
Ni väntar bara på att nåt ska hända.
Du har aldrig förstått hur en familj fungerar.
Du tänker alltid bara på dig själv.
Jag har förändrats.
Ja, men inte för min skull.
- Varför bjöd du hit David? - Han har rätt att vara här.
Men du vill inte ha honom här.
Mina känslor och vad som är rätt är två olika saker.
Det var trevligt att prata med dig.
Det är dags för mig att gå in. Vill du att jag ringer efter nån?
Du älskar ljudet av din egen röst, men att kritisera är inte att agera.
Gå nu.
Hej då.
Funkar det för dig? Att springa runt och göra saker.
Som att bjuda in David fast du visste hur det skulle sluta.
Du ställer till det. Sen backar du.
Han har rätt att vara här. Du kan inte bara sopa allt under mattan.
- Mamma var sjuk. Hon hade kunnat dö. - Det är nyårsafton, för helvete!
Varför kretsar alltid allt kring dig?
- Är allt som det ska? - Ja, jag skakar av mig det.
Roa dig medan tid är. Läget är riktigt illa.
- Vad menar du? - Jag är barskrapad.
Jag borde ha insett hur det skulle gå.
Vi kommer alltså att förlora huset, och ingen av dem tänker hjälpa oss.
Hur är det med dig? Du står väldigt nära kanten.
Jag lyssnar bara på ljuden. Jag gör inget. Allt är bra.
- Det är... - ...lugnande.
- Det är så stökigt där inne. - Ja.
- Jag har förlorat jobbet. - Okej.
Jag måste kanske flytta hem till mina föräldrar.
- Jag bor hos mina föräldrar. - Ja.
Men jag är gammal och patetisk.
Din far är i upplösningstillstånd. Hoppas att det får dig att må bra.
Det ser i alla fall så ut.
- Han har förstorat upp saken. - Jaså?
Jag har papperen med mig. Jag köper fastigheten av honom om du vill.
Ja, det vill jag.
Jag skulle göra vad som helst för att göra honom nöjd.
Det är vänligt av dig, David. Väldigt storsint.
Så oerhört godhjärtad du är.
Gott nytt år.
- Det här är Hannah. Förlåt. - God kväll. Trevligt att träffas.
Ni har visst varit tillsammans i fem år.
Gå.
- Jag tänkte inte ta livet av mig. - Visst...
- Är allt över nu? - Det är så här de visar sin kärlek.
De är riktigt trevliga var för sig.
Vart är du på väg?
- Vad gör du? - Säg inget till nån.
- Om vad då? - Du kommer att skada dig.
Jag vet inte om det är rätt papper...
- Är det...? - Fråga.
Jag tänkte skriva ett självmordsbrev i mobilen, men batteriet laddade ur.
Hur gammal är du? Tolv? Du är klokare än jag.
Ja, det var ju inte jag som stod på klippkanten.
- Är allt väl? - Ja, förlåt. Jag grät bara en skvätt.
Det känns som om jag skulle behöva göra detsamma.
Ska jag berätta en hemlighet?
Jag har aldrig gjort nåt sånt här förut.
Inte jag heller. Det här är allra första gången.
Skål för familjen Burstead.
Låt mig visa dig var jag verkligen bor.
Och så dagens datum.
- Där är du ju. - Jag gömmer mig. Lämna mig i fred.
Jag är ingen glad person. Det är bara sån här jag är.
Men du har också dina stunder. Du varken säger eller gör nåt.
Den går ändå inte att vinna den här kampen.
Jag ville bara göra mamma glad.
- Jag vill att vi ska hålla ihop. - Jag vet.
Men du kräver nåt av de här människorna som de inte kan ge dig.
Har du kläderna kvar på? Det är ju kokhett här inne.
Jösses!
- Bor du här? - Ja.
Jag äger inte slottet, jag sköter bara om det.
Ett företag äger det, och jag jobbar åt dem.
- Men du är en lord? - Javisst.
Jag råkar bara vara utfattig.
- Det var tråkigt. - Ja, det är förskräckligt tråkigt.
Här har vi den västra flygeln, och där borta ligger den östra flygeln.
Här borta har vi swimmingpoolen, som även tjänstgör som diskho.
- Hör du det där? Ingenting alls. - Det är tyst.
Vi hör inte medlemmarna av familjen Burstead gasta på varandra.
Vi ses, pappa. Vi tar och åker nu.
- Före nyårsklockorna? - Ja, jag tror att det är bäst så.
Okej, gubben. Tack ska du ha.
- Jag är ledsen för hur kvällen blev. - Ja, det är vi allihop.
- Nu räcker det. - Vi vet alla vad som pågår här.
- Låt henne vara. - Vilken riddare.
Mannen som vattenplanade sitt äktenskap rakt in i mötande trafik.
Är det rollen du försöker spela?
Jag tänkte ge mig av, men säg det du hade att säga.
Du är en arrogant skit. Du tror att du är sinnebilden för perfektion.
Att du dömer mig för mina misstag är jäkligt magstarkt.
Var det därför du förförde min fru och alla andra som du har legat med?
Så gentilt av dig.
Jag vet om det, och jag vet att alla andra här också gör det.
- Alla visste om det före mig. - Inte jag.
Lyckligtvis är vårt förhållande stabilt.
Vi diskuterade saken och vi har lyckats gå vidare.
Allt är som det ska igen. Jag vet att alltihop var mitt fel.
Man måste vårda ett förhållande, annars rasar det samman.
- Visst... - Ja.
Så ligger det till. Vad var det du sa om att jag hade sårat dina känslor?
Vad är det frågan om?
Nu räcker det.
Då så, nu sticker vi. Vi ses!
Mamma, tack.-Dave, Gini, det har varit jättetrevligt.
Tja...
Jag vet att jag har lagt sordin på stämningen ikväll, men...
Vi har samlats här för mammas skull. Hon har haft ett väldigt jobbigt år.
Vi är alla oerhört tacksamma för att du finns här hos oss ikväll.
Gini sa att vi skulle göra varsitt framträdande, men hon retades nog.
Men jag har förberett ett framträdande.
Hannah har försökt lära mig att spela piano.
Jag sätter helt enkelt igång.
Det här är till dig, mamma.
En ros som fått ett annat namn sägs likväl va' en ros
Men Shakespeare kände inte till vår Sandy
Hon kan liknas vid en sommardag, men det är knappt så det förslår
Ändå har jag sårat henne djupt
Du behövde ha mig hos dig, men jag fanns ej där
Jag vet, din nöd var stor, men jag försvann
Jag vill göra bot, men jag vet ej hur
Så jag försöker visa det så här
S, a, n, d, y
jag är ledsen för de tårar som du fällt
S, a, n, d, y
jag önskar att du hade fått en bättre son
S, a, n, d, y
du är navet som jag kretsar kring
S, a, n, d, y
jag har sårat dig svårt, men jag älskar dig djupt
Du är familjens mittpunkt, och för din skull
har vi samlats här ikväll
Vi älskar alla Sandy
Jag älskar dig, mamma. Det gör vi allihop.
Vackert. Det var väldigt fint.
Förlåt.
Jag har nåt jag vill säga.
Även om jag inte träffar er så ofta som jag egentligen skulle önska-
- vill jag säga att jag älskar er, och att den här...
Den här familjen är mitt allt.
Och jag älskar er allesammans.
Hörni, hörni...!
Tio, nio, åtta, sju, sex-
-fem, fyra, tre-
-två, ett!
Kom igen nu, Sham!
Gott nytt år!
Bra gjort, älskling.
- Gott nytt år. - Må det blir bättre än det förra.
- Går det att stanna där? - Vänta...
- Är allt väl? - Ja.
Jag måste bara ut ur bilen.
- Skynda dig är du snäll. - Jag skyndar mig.
- Jag är en skitstövel. Förlåt. - Ja.
Nu tar vi oss så långt ifrån dem som vi bara kan. Åt helvete med dem!
Översättning: Elin Dahlqvist www.btistudios.com